NORRA EUROPA 1968
När jag fyllde tio, fick jag följa med min far på jakten för första gången.
Det var hans sätt att säga att jag snart skulle bli vuxen.
Hans sätt att lära mig om livet.
Jag följde honom i tystnad,
fullt medveten om att när geväret var avfyrat
skulle barndomens oskuld inte finnas kvar.
Han hade inte bråttom att skjuta ett djur.
Först ville han lära mig skillnaden mellan en jägare och en spårare.
Jägaren dödar sitt byte. Spåraren förstår det.
Han smälter in i naturen, känner dess kraft och hör dess röst.
Att spåra är ett heligt ansvar.
Dess ursprung ligger i mänsklighetens ursprung.
Spåraren bevarar historien.
Jägaren förstör den.
Men sen inträffar ögonblicket när båda blir till ett.
Det var då han sa till mig:
"Det här är vad det innebär att vara en man."
TARANTO, ITALIEN 29 JULI, 2008
Hakansson, vi har din fru och dotter.
Vi kräver en halv miljon om du vill se dem vid liv igen.
I kväll, klockan 23. Väg 39, 28 kilometer.
Du kommer ensam. Inga poliser. Inga poliser, uppfattat?
- In med dig! - Vart för ni oss?
Släpp mig!
In i bilen!
Hjälp!
Hjälp! Jag mår inte bra!
Oroa dig inte, älskling. Allt kommer att bli bra.
Snart träffar vi pappa.
Fången har rymt.
Okej, vi tar hand om det. - Kom nu, killar.
Mamma! Mamma!
Nej!
Mamma! Mamma!
Hittade ni dem?
Vi hittade dem under morgonen.
Var är de?
Jag beklagar.
TARANTO, ITALIEN I DAG
Mr Hakansson, det är inspektör La Terza. Jag behöver träffa er.
Jag har information gällande din familj. Möt mig på Café La Piazzetta.
Okej, vi är nästan framme. Ungefär en timme eller däromkring?
Men ärligt talat, hur spännande ska det inte bli
att vi flyttar till den liten by i södra Italien för ett par år?
Väldigt spännande.
- Verkligen? - Nej.
Mr Ha-kan-sson?
- Det stämmer. - Jag är glad att du kom.
Det måste ha varit en lång resa från LA?
Ja.
Jag har redan betalningsinformationen.
Vill du att jag ska visa dig runt? Det är ett vackert hus.
- Det behövs inte. Ge mig bara nyckeln. - Givetvis.
Ring mig om du får några problem. Du kan ringa dygnet runt.
- Jag ska. Tack. - Tack själv. Adjö.
- Går det bra? - Ja.
- Är du okej? - Ja.
- Visst är det fint? - Ja.
Jag måste sätta mig ner.
- Inte illa. - Jag älskar det.
- Jag skulle kunna bo här ett tag. - Jo...
Tänker du inte hjälpa den trötta, gravida kvinnan att packa upp?
Jag måste bära barnen och föda dem.
Tack för att du följde med.
Trodde du att du kunde göra mig på smällen
och lämna mig med de här killarna?
- Pojkar? Är du säker? - Vill du det?
- Det spelar ingen roll. Så länge de är... - Dina!
Nej! Så länge de är friska... och mina!
Jag kommer sakna San Gallo.
Nej. Du kommer att vara lyckligare dit jag tar dig.
Man blir för fäst vid platser och människor.
Det är inte värt det. Vi erövrade den här platsen,
men den välkomnade oss aldrig.
Giordano kommer förråda oss.
- Vill du att jag ska...? - Ja.
Ja.
- Har du tid? - Stig in.
Jag är kommissarie Graziani. Jag har ett möte med inspektör Giordano.
Han är inte inne.
Kan du kontakta någon? Tack.
Sartori. Ja, han är här.
- Ett ögonblick. - Tack.
Leotrim.
Kommissarie Giordano.
Du behöver inte vara så nervös. Ingen kan höra oss.
Jag litar inte på fiskarna.
Men du kan lita på mig, gamle goda Leotrim.
Oroa dig inte. Jag tänkte inte skjuta en polis i dag.
Har du inte glömt något?
Lupo får nästa leverans klockan 2 på onsdag.
- Via land, inte vatten. - Via land?
- Lastbilar. - Vad föreslår du?
Vänta tills de har behandlat det, sen skickar du ut det.
Jag kanske gör det.
- Jag vill se Lupo död. - Då är vi överens.
Bra.
Tänk inte på det. Graziani? Från Turin?
- Ja, sir. - Följ mig.
Här är ditt kontor.
Ursäkta, vad är det?
Du måste jobba dig uppåt.
Ett par år här, sen reser du till storstaden med högre rang, inte sant?
Inte alls. Har ni något emot mig?
Ja. Välkommen till Taranto. Hoppas ni trivs.
- Dra åt helv... - Ursäkta?
Det är varmt som in i helvete här.
Vilken början.
Han sitter kvar.
Adjö, Luigi.
Jag beklagar, sir, men vi stänger nu.
Ursäkta mig...
Du råkar inte känna inspektör La Terza?
- Väntar du på honom? - Ja.
Han tog sitt liv för fyra dagar sen.
- Är du säker? - Jag beklagar.
Okej...
- Vet du var han bodde? - Huset längst bort på gatan.
EJ VÄLKOMMEN HIT
Hallå!
- Där har vi honom. - Hej, älskling.
- Du ser utmattad ut. - Jag är det.
Du anar inte vilken dag jag har haft.
Så illa? Löste du ett stort fall?
- Vill du se mina stridsärr? - Ja.
Okej. Då så. Titta.
- Titta där. - Jag ser inga skottsår.
Titta här.
Jag tror att jag skar mig på pappret.
Och jag har känningar av karpaltunnelsyndrom här.
Pappersarbete.
Vad läser du?
Lyssna på det här:
"April är den grymmaste månaden, avlas syrener ur de döda landet, blandas
minne och lust, blandas gråa rötter med vårregn."
- Vet han vem du är? - Han är död.
Och har varit det sedan länge. Han skriver om månaden april.
Det gläder mig att han är död.
Jag vill att våra barn ska kunna poesi.
Därför gifte du dig med en snut. En svartsjuk snut.
- Blunda. - Varför?
Jag ska göra dig lycklig. Blunda.
- Det kommer väl inte göra ont? - Nej.
Du kan titta nu.
Drink den tyst. Jag ska sova.
Tack.
Har jag någonsin sagt att jag älskar dig?
Ja, jag vet.
Vad sysslar du med? Varför följer du efter mig?
- Jag förstår inte. - Varför?
Herrn, ursäkta mig.
Var är polisen? Polizia? Den vägen?
Graziani! Graziani!
Ja? Jag kommer!
- Talar du engelska? - Ja.
- Mr Hakansson, en gammal vän. - Graziani.
Fråga varför han är tillbaka i staden?
Han vill veta varför du återvände hit.
Därför inspektör La Terza ringde. Han hade information om kidnappningen.
La Terza begick självmord.
Han säger att han blev galen och började tro på konspirationsteorier.
Och han öppnade gamla fall, även ditt.
Så varför drog en grabb vapen mot mig?
Vem?
En ung grabb, knappt 20 år, drog vapen mot mig.
Han säger att en grabb drog vapen mot honom.
Han säger att han förmodligen försökte råna dig.
Han anser att ditt fall är olöst och att det aldrig kommer lösas.
Får jag tala med inspektör Giordano? Han hanterade fallet ursprungligen.
Giordano tog ett par dagars ledighet.
Han säger att han förstår hur du känner, men han kan inte hjälpa dig.
Han säger att dina fingeravtryck finns på ett olagligt vapen.
Det ser inte bra ut. Du borde lämna staden.
- Jag beklagar. - Adjö.
- Tack. - Trevligt att träffas.
Vad fan handlade det om?
Hans fru och dotter blev mördade för tio år sedan.
- Och vi hjälper honom inte? - Graziani...
Vi kunde inte lösa det för tio år sedan och du vill lösa det nu?
Du är inte Sherlock Holmes. Gå tillbaka till jobbet.
Jag förstår, men den stackaren...
Helvete!
Hej, älskling. Det doftar utsökt.
Ännu en spännande dag på kontoret?
Ungefär.
Jag har lärt mig att laga en ny rätt.
- Herregud, bör jag oroa mig? - Nej!
- Kommer du till bordet? - Ja, ett ögonblick.
- Vill du ha vatten? - Ja, tack.
Såg han dig?
Jag frågade om han såg dig.
Snälla, Lupo.
Vad ber du för? Tror du att jag tänker döda dig?
Du är som en son till mig.
En son som misslyckades, men fortfarande en son.
Gick det bra?
Ja?
Okej. Jag kommer.
Älskling.
- Vad är det? - Förlåt, men jag måste göra en sak.
Jag måste gå.
Ta den här.
Den nya killen är här.
- Nya kommissarien? - Antonio Graziani. Trevligt att träffas.
Vilken röra.
- Var börjar vi? - Ja, var börjar vi?
Vem hyrde du ut villan till?
Han var ungefär 50 år, en utlänning.
Hakansson!
Men vad ska jag göra nu?
- Ring försäkringsbolaget. - "Ring försäkringsbolaget?"
Vad gör vi nu?
Nu går vi ut i krig.
God kväll. Ursäkta att jag stör, men vi letar efter en tjuv.
Jag har inte hört något.
Okej. Hör av dig om du ser något misstänksamt.
- Det ska jag. - Tack. God natt.
Kom in.
- Vem är du? - Ray Martin.
Jag flyttade hit från England för ganska länge sen.
Det är vanligtvis en trevlig stad.
- Vill du ha något att dricka? - Nej, tack.
Synd. Det är en fin konjak, mr Hakansson.
Hur vet du vad jag heter?
Inspektör La Terza på våningen under berättade att han ringde dig.
Och i går såg jag dig på gatan.
Jag vet vad som hände med din familj. Jag beklagar.
Sätt dig.
Han var en trevlig pys. Med åren blev vi vänner.
Han dog natten när han ringde dig.
Självmord?
Någon dödade honom.
Jag gläder mig att du inte tror på myndigheterna. Du är inte ensam.
Det är svårt att skära av sin egen hals.
La Terza fruktade att han rört upp en getingbo.
Jag frågade honom om det, men han ville inte berätta något.
Först var jag förolämpad. Jag trodde att vi var goda vänner.
Men nu förstår jag. Han skyddade mig.
- Från vilka? - Hans mördare.
Du måste vara försiktig.
Det är svårt att gå vidare utan att veta vem som dödade ens familj.
Hämnd?
Jag vet inte.
Rättvisa, kanske.
Följ mig.
Han satte upp allt hans visste här.
BILOLYCKA LEDER TILL DÖDSFALL
- Vem är han? - Jag vet inte.
La Terza sa alltid att man inte kunde lita på någon i byn.
Varken politikerna eller polisen.
Korruptionen finns överallt.
Jag är i lägenheten om du behöver något.
Tack.
JAKTEN PÅ NAMN HAR BÖRJAT
Fan...
Kliv ut ur bilen och håll händerna synliga.
Kliv sakta ut ur bilen.
Kom fram till mig.
Dra fram ditt vapen med två fingrar och lägg det på marken. Långsamt.
Du har missuppfattat det hela.
- Jag beklagar det som hände din familj. - Mobilen. Ta den ur fickan.
Ta fram handbojorna.
- Ta på dig dem. - Skämtar du?
Ta på dig dem. En hand.
- Vart ska vi? Vart ska vi? - Rör på fötterna.
Vart för du mig? Vad vill du?
Vart ska vi? Jag hade inget att göra med deras bortförande!
Jag måste iväg. Min fru behöver något.
Ring om något dyker upp, okej? Tack.
Vad?
Vad vill du?
- Jag ställer frågor. Du svarar. - Vad?
La Terza visste för mycket. Därför blev han mördad.
- Vem mördade honom? - Jag vet inte vad du pratar om.
Jag såg en bild på dig och Lupo. Vem är han och vad är er koppling?
Hans namn dök upp under en utredning, det var allt.
Sista chansen. Vem är han?
Jag vet inte...
Helvete! Helvete!
Varför kidnappar han folk?
För att bekosta hans affärer. Han smugglar droger.
Han täcker halva Italien. Det är allt.
Vilka var männen som försökte mörda mig i går natt?
Du kom vid fel tillfälle.
Lupo ska dra sig tillbaka efter en sista insats.
Därefter ska han försvinna från San Gallo.
San Gallo.
Var ligger San Gallo?
25 kilometer österut längs väg 34.
Jag har berättat allt jag vet.
Släpp ner mig nu.
Släpp ner mig nu!
Kom igen, din jävel!
Släpp ner mig! Fan!
Sartori, det är Giordano. Fråga inte...
Kom hit. Jag är på väg 26.
Känner du den här mannen? Nå? Det är viktigt.
Viktigt för vem?
Låt mig ställa dig en fråga.
Din granne, La Terza.
Begick han självmord eller inte?
Är du ny här?
Jag är från Turin och det är jag som ställer frågorna.
Inte förrän jag vet att jag kan lita på dig.
Så du säger att du inte litar på polisen?
Det verkar som om vi båda har rört om i grytan.
Ja. Jag har gjort en del efterforskningar på egen hand och...
...och jag fick det här. Vet du vad det betyder?
En varning.
Jag har en fru och ska snart bli pappa till tvillingar.
Och jag vet inte vad jag ska göra.
Då är det bäst att du hittar Hakansson.
Hallå?
Albanerna rör på sig.
Du vet vad som måste göras.
Jag tror knappt mina ögon.
Jag undrar hur han överlevde så länge.
Han kände till allt.
Allting leder hit.
San Gallo.
Rör dig inte!
Lägg ner geväret. Långsamt.
Lägg ner geväret.
Upp med händerna! Upp med händerna!
Upp med händerna!
Det ser inte bra ut. Ni borde åka till sjukhuset.
Nej. Du får ta hand om honom.
- Hej, älskling. - April, jag måste be dig om en tjänst.
- Gör bara som jag säger. - Jag vet inte om jag kan lova det.
Packa allt du behöver för natten och åk till adressen jag skickar dig.
Jag försöker ta mig dit snarast möjligt. Kanske till morgonen.
Jag...
- April... - Jag mår bra.
- Jag förklarar allt när jag kommer dit. - Visst.
Antonio, barnen behöver dig.
Jag är i säkerhet. Jag skickar adressen.
- Okej. Tack. - Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Nummer ett svarar inte.
Albanerna är här. Skicka två män att kolla upp saken.
Säg hej till din pappa och be honom att hämta dig.
Pappa, snälla hjälp mig! Jag klarar inte mycket mer!
Den jäveln!
Giordano! Giordano!
De har tagit Maria, din dotter! De har henne!
De vet allting! Lugna ner dig nu.
Giordano.
- Jag är på väg. - Då väntar jag.
- Graziani? - Ja, min man...
Jag vet. Följ med mig.
- Vad är det som försiggår? - Sätt dig.
- Vill du ha en kopp te? - Ja.
Jag avskyr när han gör så här. Han döljer saker för mig.
Jag är hans fru. Hur ska jag lita på honom...?
Han gör det av kärlek.
Giordano, ta det lugnt med pillren innan du får en hjärtattack.
Polisen!
Lägg ner vapnet!
Inspektör Graziani. Vi träffades på stationen i går kväll.
Jag minns dig. Vad gör du här?
Jag vet allt om Lupo, Giordano och Sartori.
Jag sänker mitt vapen, okej?
Skjut inte.
Jag kommer ner. Det finns ingen mening med att söka hämnd.
Herregud.
- De är för många. Vi måste härifrån. - Jag ska in dit.
Jag vet vad som hände din familj. Jag beklagar.
Helvete! Som du vill.
De jävlarna! Det är helt otroligt.
Nu när alla är samlade blir det svårt att bryta sig in.
Låt mig försöka med något.
Jag är med Sartori och Giordano, från polisen.
Sänk vapnet. Du kan fråga dem själv.
Lupo!
Bravo.
Var är min dotter?
Säg hej till din pappa och be honom att hämta dig.
Pappa, snälla hjälp mig! Jag klarar inte mycket mer!
Ta mig till min dotter! Ta mig till min dotter!
Albanerna?
Leotrim.
- Hallå? - Giordano.
Avbryt allt. Avbryt allt!
- Avbryt allt... - Hallå?
Ta mig till min dotter.
- Är du okej? - Ja. Det var nära ögat. Tack.
- Såret behöver sys. - Härligt.
Vi måste ta oss upp och runt om vi ska ta oss till flickan.
Okej. Efter er.
Herrejävlar! Snyggt jobbat!
- Ta radion. - Ja.
Kom.
Titta. Det är Giordano och Sartori.
- De har tagit ner henne dit. - Ja.
- Helvete! - Vi måste härifrån.
Okej. Gör vad du kan härifrån.
- Täck mig. Jag hämtar flickan. - Okej.
Fan...
GLÖM ALDRIG ATT JAG ÄLSKAR DIG
Martin!
Barnen kommer!
På taket!
På taket! På taket!
Nej! Lämna mig ifred!
Backa!
Det var en olycka. Tro mig, bara en olycka.
Jag ville inte det. Jag ville inte det. Det var inte mitt fel.
Jag vill inte det.
Det var inte mitt fel. Tro mig.
Du förlorar.
- Vad heter hon? - Maria.
Maria, det är ingen fara. Kom.
Maria, kom ut. Jag är från polisen. Oroa dig inte.
Det är ingen fara.
Kom nu. Det är ingen fara.
- Var är min pappa? - Här borta. Följ med oss.
Jag tar av dig bojorna.
Där är din pappa.
- Pappa! - Maria! Maria!
Allt gick åt helvete! Förlåt mig, älskling.
- Allt är löst. Du är en fri man. - Tack.
Förresten, Giordano återhämtade sig och han kommer ställas inför rätten.
Domaren kommer ta hand om allting.
- Bra jobbat, inspektören. - Tack.
- Just det... Dina spädbarn. - Mina barn!
Vänta, jag måste visa en bild! De växer snabbt!
De kommer växa upp i en bättre värld tack vare oss.
- Vi får hoppas det. - Ja.
Då så...
Tack för allt.
Du har mitt nummer. Ring om du behöver något.
Det ska jag.
Hakansson.
Kom och hälsa på. Vi kommer att sakna dig.
Det fanns ingen glädje eller sorg i det som vi just hade gjort.
Allt jag minns är en pojke som vandrade i sin fars fotspår.
Jag stannade och blickade upp mot himlen.
Och jag visste att spåraren, jägaren och deras byte...
...alla levde inom mig.
Undertexter: David Granlund